To nedělní ráno jsem si navždy zapamatovala. Právě jsme se probudili, ještě jsme byly rozespalí v pyžamech a potulovali se po domě, když zazvonil zvonek. Maminka přišla ke dveřím a zeptala se, kdo je tam. Stála jsem vedle ní, když otevřela dveře.
![](https://zivot.org/wp-content/uploads/2021/05/photo_2021-05-23_08-35-01.jpg)
Matka / Ilustrační foto / Zdroj: youtube.com
„Mami“, zvolala na starou ženu, která čekala ve vchodu.
Babička byla velmi stará, shrbená. Vedle ní držel cizí muž košík a tašku.
„Už jsem si s ní užil dost života, a teď mi ji vezměte,“ zamumlal muž podrážděně. Na pozvání dál nereagoval, otočil se a zmizel.
Později jsem pochopila, proč nastala tak zvláštní situace. Ta stará žena byla ve skutečnosti moje vlastní babička. A muž, který zmizel, byl bratr mé matky.
![](https://zivot.org/wp-content/uploads/2021/05/photo_2021-05-23_08-35-01-2.jpg)
Strýc / Ilustrační foto / Zdroj: youtube.com
Jaký spor jim zabránil vidět se dříve, nevím, a není to moje věc. Realita byla následující: babička žila ve svém domě na vesnici, jak byla zvyklá, nechtěla měnit svůj život. Matčin bratr o nic neusiloval, žil jako obvykle v domě svých rodičů. Dokud byla babička schopná, byla doma žena v domácnosti a všechno bylo v pořádku. Postupem času však její vidění sláblo a síla už nebyla ta co dříve. Syn byl zase závislý na alkoholu.
Matka neustále pendlovala mezi městským bytem a otcovským domem a prosila matku, aby se k ní nastěhovala. Stejně jako ona, se může léčit ve městě a s očima ještě také není nic ztracené, pořád může jít na operaci.
Můj strýc babičku otravoval tak dlouho, dokud mi při další návštěvě neřekla, že chápe dceřiny podlé úmysly. Chce ji s pomocí lékařů odvést do nebe nebo do léčebny a chce si dům vzít pro sebe. A strýc potřebuje dům sám, protože maminka si už vydělala na byt ve městě.
Není to fér, babička mojí matku odcizila a řekla jí, aby se nevracela.
![](https://zivot.org/wp-content/uploads/2021/05/photo_2021-05-23_08-35-02.jpg)
Dům / Ilustrační foto / Zdroj: youtube.com
Máma se nechtěla vnucovat. Zkrátila to:
„Pokud si to rozmyslíš, adresu znáš.“ A odešla.
Babička teď stála sama v naší kuchyni.
![](https://zivot.org/wp-content/uploads/2021/05/photo_2021-05-23_08-39-22.jpg)
Babička / Ilustrační foto / Zdroj: youtube.com
Babička poté řekla, že se bratrovi podařilo prodat dům i pozemek dohromady. Zůstaly jí jen osobní věci, které si přinesla s sebou. Syn propil celý dům a ona se neměla, kam vrátit.
Máma byla v šoku – část jejího života byla pryč. Od jabloně, kterou zasadila jako dívka, až po oblíbené čajové konvičky.
![](https://zivot.org/wp-content/uploads/2021/05/photo_2021-05-23_08-41-41.jpg)
Babička / Ilustrační foto / Zdroj: youtube.com
Můj tatínek přinesl z garáže postýlku, řekl, dočasně, pak koupíme pohovku. Ale babička vytáhla z tašky peřinu, udělala si pohodlí a odmítla gauč.
V průběhu let úplně ztratila zrak, takže mě nikdy neviděla. Pořád se té malé dotýkala, sahala jí na uši, hladila ji po nose, vzdychala. Žila s námi 15 let a každý den čekala na svého syna. Ale kde ho hledat, když není doma? Kam mohl jít?
![](https://zivot.org/wp-content/uploads/2021/05/photo_2021-05-23_08-43-33.jpg)
Babička / Ilustrační foto / Zdroj: youtube.com
Nikdy se nedočkala, dokonce i těsně před smrtí plakala.
PSALI JSME: BRZY RÁNO NA PRAHU JEHO DOMU STÁLA CIZINKA A DRŽELA V RUKOU BATOLE: TAK SE U MUŽE OBJEVIL NEČEKANÝ SYN
PŘIPOMÍNÁME: „JSI ŠPATNÁ MATKA, JE ÚŽASNÉ, ŽE MÁŠ TAK DOBŘE VYCHOVANÍ DĚTÍ“: TATO SLOVÁ JSEM POKAŽDÉ SLYŠELA OD TCHYNĚ